![Universitetshuset](/sites/default/files/styles/article_big_image/public/2023-09/C15725-800px.jpg?itok=RDTSt4_v)
"Urholkas doktoranders rättigheter vid Uppsala universitet?"
Detta är en debattartikel. Alla åsikter är skribentens egna.
Doktoranders rättigheter är reglerade och skyddade i lagar och regelverk. En rättighet som är reglerad är rätten till handledning. För att skyddet för doktorander skall fungera, krävs naturligtvis att eventuella brott mot regelverken erkänns och rättställs av universitetet. Sker så i praktiken?
Hösten 2019 lämnade jag in en anmälan till Uppsala universitet bland annat om att mina rättigheter som doktorand kränkts, till exempel min rättighet till handledning, då jag under flera år utan legitimt skäl ställts utan handledare (ärendenr 2018/4697).
Efter min anmälan gjorde universitetets juridiska avdelning en utredning (UFV-PA 2019/3894, 2020-10-27). Angående att jag ställts utan handledare konstaterar utredningen: ”I denna del kan alltså konstateras att Uppsala universitet agerat felaktigt.” Mer precist:
”Att någon ny handledare inte utsågs år 2013 och att Ulrika Persson-Fischier alltså stod utan handledare därefter är i strid med 6 kap 28 § högskoleförordningen. Att det förefaller som om detta skett i någon form av samförstånd är inte en förmildrande omständighet. Inte bara står en sådan eventuell överenskommelse i strid med lagstiftningen utan den får även anses vara direkt olämplig då en doktorand normalt får vara att betrakta som svagare part”.
Utredningen konstaterar att mina rättigheter kränkts genom att man brutit mot högskoleförordningen. Universitetet erkänner regelbrott. Man skulle därmed kunna förvänta sig att rektors beslut i ärendet skulle återspegla detta, och innebära sanktioner mot ansvarig institution och att kränkningen mot mig rättställs.
Så skedde inte. Istället belades utredningen med sekretess, och i rektor Eva Åkessons beslut hösten 2020 erkänns inget brott mot högskoleförordningen..
Universitetets egen utredning konstaterar alltså brott mot högskoleförordningen och att universitetet agerat felaktigt, men det återspeglas inte i rektors beslut.
Eftersom endast själva beslutet varit offentligt, och utredningen i dess helhet belades med sekretess, har det heller inte kunnat bli känt att rektor fattat beslut utan erkännande av de regelbrott som utredningen kom fram. Har man genom sekretessbeläggning velat dölja att felaktigheter begåtts?
I och med Kalla Faktas granskning i ”Männens akademi” och rektor Anders Hagfeldts uttalade om mitt fall i TV4 bad jag under våren 2023 rektor att återöppna ärendet, för att ge rektor en möjlighet att revidera universitetets hållning. Rektor har hittills inte använt sig av denna möjlighet och jag har istället av Uppsala universitets juridiska avdelning fått svaret att utredningen inte kommer att återupptas och inga nya beslut fattas. Mot bakgrund av att konstaterade regelbrott inte erkänns ställer jag mig frågan om doktoranders rättigheter vid Uppsala universitet urholkas?
Ulrika Persson-Fischier
Doctor Philos, Oslo universitet
Excellent lärare, Uppsala universitet